U Dioklecijanovo vrijeme učitelji različitih područja imali su bitno različite plaće. Učitelj u osnovnoj školi bio je plaćen 50 denara mjesečno po dječaku, učitelj aritmetike i učitelj stenografije 75, učitelj rukopisa ili paleografije 40, književnosti ili pak geometrije 200 denara, a najbolje je plaćen bio učitelj govorništva sa 250 denara.
Humor
Mujo i Haso završe u zatvoru. Haso počne šarati po zidovima, a Mujo mu kaže: ‘Nemoj to raditi. Još će nas na kraju izbaciti!’
Poslovice
Nema beznadnih situacija; postoje samo ljudi koji se u određenim situacijama osjećaju beznadno.
(Tibetanska)